Kisállat szállítást vállalok. Na, de gazdi nélkül?
Partnerünk, a kutyabarát Oszkár telekocsi osztotta meg velünk az alábbi történetet. Doktor Tom nevű sofőrjüknek nem mindennapi útitársa akadt Szilveszterkor.
“Miskolcon szilvesztereztünk a nejemmel. Mivel volt üres helyünk, természetesen odafele is oszkároztunk és visszafele is meghirdettük az utat Miskolc és Budapest között. Be szoktam jelölni, hogy “Kisállat szállítást vállalok“, volt már cicás utasom, sőt odafelé is volt egy hölgy, aki jelezte is előre, hogy hozná magával a cicáját egy hordozóban.
Jön egy helyfoglalás visszafelé útra, majd hív is a helyet foglaló (elsőutas) hölgy. A helyzet az, hogy a volt férjénél van a kutyájuk, és fel kéne hozni Pestre. A férfi nem akar jönni, szóval induláskor odahozza, beteszi a kocsiba a kutyust, kifizeti az útiköltséget, ő meg Pesten odajön az érkezési pontra és átveszi…
Hmmm. Hááát, nem is tudom. “De, hát az volt bejelölve, hogy ‘Kisállat szállítást vállalok’…” – érvelt a hölgy. Igen, de az valójában azt jelenti, hogy az utas hozhatja magával – válaszoltam. Van esetleg valami hordozó box vagy valami, amibe beleteszik? Milyen kutyusról lenne egyáltalán szó?
“Egy yorkshire terrier. Nagyon barátságos, bárkit elfogad, teljesen szobatiszta, és amúgy rendszeresen utazik…”
Hát, olyanról már hallottam, hogy elvált szülők gyereke rendszeresen így utazott, hogy az egyik városban beültette az egyik szülő az oszkáros kocsiba, az érkezési oldalon meg várta a másik. Na de egy kutyus?
Abban maradtunk, hogy amennyiben simán beszáll a kocsiba, és nem problémázik, mi elhozzuk. Induláskor ott volt a gazdi a kutyussal. A nejemmel megbeszéltük előre, hogy hátra ül, hogy tudjon figyelni rá. Az egyik srác utas ült mellettem. A kutya azonnal ugrott be a kocsiba, a gazdi ideadta a kutyushoz tartozó cuccot egy szatyorban, megmondta a kutyus nevét majd elköszönt tőle. Indulás után a kutyus előremászott az anyós ülésen ülő sráchoz, és onnantól ott utazott. Érdeklődően figyelt, nézelődött – bár közben ránk sötétedett -, egy hangját sem hallottuk. Az érkezési ponton pedig örömmel üdvözölte a gazdiját.
Ezúton is köszönöm utasomnak, aki pesztrálta – bár láthatóan örömmel tette -, és ezek után szó szerint is mondhatom: “kisállat szállítást vállalok”…
Boldog Új Évet Mindenkinek!
Doktor Tom”
![](data:image/svg+xml,%3Csvg%20xmlns='http://www.w3.org/2000/svg'%20viewBox='0%200%201%201'%3E%3C/svg%3E)
Atika, az első ismert önálló kutya-utas az Oszkáron
Ha valakinek van hasonló érdekes története, szívesen fogadjuk és közzé tesszük, küldje el a [email protected] e-mail címünkre!
További cikk a témában:
Kutyabarát telekocsi
(kutyabarát.hu)